Vi har nått positionen för att skanna det kodade direktivbandet.
Vi gissade båda rätt.
Förhandlingarna med klingonerna bryter snart samman.
Stjärnflottans högkvarter väntar ett överraskningsanfall.
Vi ska åka till Organia-
-och göra allt för att klingonerna inte ska använda planeten som bas.
Strategiskt klokt. Organia är den enda klass M-planeten i konfliktområdet.
Idealiskt belägen för båda sidor.
Vad vet du om Organia, mr Spock?
Befolkad av humanoider. Ett mycket fredligt, vänskapligt folk.
Primitiv, föga av värde. Klass D minus på Richters kulturskala.
-Ett nytt Armenien, Belgien... -Chefen?
De svaga och oskyldiga som alltid verkar ligga längs invasionsvägarna.
Autodeflektorerna gick igång. Kropp närmar sig.
Konfiguration?
Faserbankar, lås på mål. Besvara elden!
Håll eldhastigheten, 100% spridning.
Vi träffade honom, han är skadad.
-Skadekontroll, gå till sekonden. -Det andra skeppet syns inte.
Bara drivande bråte. Vi fick honom.
Alle man, larmberedskap. Stanna på krigsstationerna.
-Skaderapport, Spock. -Små skador. Vi hade stor tur.
Lite chockskador, små bucklor i antimateriakapslarna, små förluster.
-Fortsätt söka. -Ingen kontakt. Han exploderade.
Vi har väntat ett anfall. Det här kan inte vara långt ifrån.
Ja, det verkar vara en krigshandling.
Galaxlarm från högkvarteret.
Kod 1.
Där har vi det. Krig. Vi ville inte ha det, men vi fick det.
Märkligt vad ofta ni människor får det ni inte vill ha.
Vi har ett uppdrag. Att rädda Organia från klingonerna.
Efter krigsutbrottet kan det bli svårt.
Lägg in en kurs mot Organia, mr Sulu.
Att förhandla med organierna blir tidsödande.
-Och tid är det vi har minst av. -Vi får den inte genom att prata.
Skottet är avlossat. Vi måste komma dit innan släggan faller. Framåt!
Rymden - den sista gränsen.
Det här är stjärnkryssaren Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: att utforska okända, nya världar-
-att söka upp nytt liv och nya civilisationer-
-och djärvt färdas dit ingen tidigare färdats.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 3198.4.
Vi har nått Organia och ligger i bana. Inga tecken på fientliga aktiviteter.
Enhet XY-75847 rapporterar om en flotta klingonskepp i deras sektor.
-Vilken bäring? -Okänd.
Mr Sulu, ha fasermanskapen klara. Full kraft till deflektorskärmarna.
Mr Spock och jag ska till planeten. Du har befälet.
Ditt ansvar är gentemot Enterprise, inte oss. Är det förstått?
Klingonflottan är i kvadranten. Vi vet att Organia blir ett mål.
-Om de kommer... -Vi fixar dem.
Då bedömer du läget.
Om det är en flotta sticker du härifrån.
-Men, chefen... -Inga men.
Sätt dig i säkerhet och larma flottan. Du anfaller inte ensam.
Mr Spock och jag klarar oss.
Mr Spock, vi två ska ta och besöka organierna.
Som om folk strålade ner varje dag.
Besynnerlig brist på intresse.
-Lägg märke till ruinerna. Rätt stort. -Ja, en fästning kanske. En borg.
Det stämmer inte med rapporterna som vi har fått om den här kulturen.
Välkomna.
-Mottagningskommitté? -Det verkar så.
Ni är våra gäster. Välkomna, välkomna.
Jag heter Ayelborne.
Kapten Kirk från Enterprise som företräder planetfederationen.
-Min sekond, mr Spock. -Du är hjärtligt välkommen, min vän.
Jag vill tala med någon makthavare.
Vi har ingen makthavare-
-men jag är ordförande i äldsterådet. Duger jag?
Ni är i fara. Kan vi prata någonstans?
Ja, vår rådssal är i närheten. Varsågoda.
Kapten...
Om jag får så vill jag gå runt och bedriva lite studier.
Självklart, min vän. Vår by är din.
Kapten?
Mina herrar, min regering tror att klingonerna väntas ta er planet-
-för att göra den till en bas i kriget mot federationen.
Mitt uppdrag är att hindra dem från att göra det.
Du säger att vi kan välja-
-mellan att göra upp med er eller er fiende.
Nej. Med federationen har ni ett val.
Med klingonerna har ni inget val. Det är en militärdiktatur.
Krig är deras sätt att leva.
Livet under klingonerna blir mycket otrevligt. Vi erbjuder er beskydd.
Tack för ert oegennyttiga erbjudande, men vi behöver inte ert beskydd.
Vi är ett enkelt folk och har inget som någon vill ha.
Ni har planeten och dess strategiska belägenhet.
Gör ni inget för att hindra det kommer klingonerna att anfalla er.
Vi hjälper er bygga upp försvaret.
Vi har inget försvar och behöver inget.
Mina herrar...
Jag har sett vad klingonerna gör med planeter som er.
De görs om till stora slavläger.
Ingen frihet. Allt ni äger konfiskeras.
Gisslan tas och dödas, era ledare fängslas.
Ni får det bättre på en fångplanet.
Vi ser att er omtanke är äkta. Vi är rörda.
Men vi är absolut inte i någon fara.
Om någon är i fara så är det ni. Och det oroar oss mycket.
Återvänd till ert skepp genast.
Ni hävdar att det inte är någon fara. Kan ni berätta...
-Det är vårt sätt att leva. -Det är det första ni förlorar!
Ursäkta, mina herrar.
Jag är soldat, inte diplomat. Jag kan bara säga sanningen.
Om ni ursäktar oss, så ska vi diskutera ert vänliga erbjudande.
Givetvis.
Vår information om detta folk och deras kultur stämde inte.
Det är inte ett samhälle som går mot mekanisering.
De har stagnerat helt. Det finns inga bevis för utveckling alls.
-Det verkar föga troligt. -Det är sant.
I tiotusentals år har de inte haft någon utveckling-
-ingen förändring i deras fysiska miljö.
Det är typexemplet på en hämmad kultur.
Tack. Det kan bli användbart.
Vi har diskuterat ert erbjudande.
Men vi vidhåller att vi inte är i fara.
Tack för ert vänliga erbjudande om hjälp.
Vi rekommenderar att ni lämnar Organia innan ni råkar illa ut.
Jag måste få er att tänka om. Vi kan hjälpa er otroligt mycket.
Vi kan ge militär hjälp, men kan också skicka specialister, tekniker.
Vi visar hur man föder tusentals personer.
Vi kan hjälpa er bygga skolor, lära era unga de senaste teknikerna.
Ni har nästan inga offentliga anläggningar.
Vi hjälper er återskapa er värld, göra slut på sjukdomar, svält, umbäranden.
Allt vi begär i gengäld är att ni låter oss hjälpa er, nu.
Jag ser att ni inte förstår oss. Kanske...
-Ursäkta, sir. Kirk här. -En flotta klingonskepp har dykt upp.
-De öppnar eld. -Är de identifierade?
Ja, jag kan inte sänka skärmarna för att stråla upp dig.
Mr Sulu, följ dina order.
Åk härifrån. Kontakta flottan, återkom om oddsen utjämnas.
-Ni sa att det inte fanns någon fara. -Det stämmer. Det finns ingen fara.
Ayelborne, åtta rymdfarkoster ligger i bana runt vår planet.
De aktiverar sina materiasändare.
Tack.
-Kan du bekräfta det? -Nej, men det är nog en logisk följd.
Eftersom det är för sent att fly kanske vi kan försöka skydda er.
-Om ni hade lyssnat på mig... -Vi måste se till att ni inte skadas.
Ayelborne, flera hundra män har dykt upp nära citadellet.
De har med sig många vapen.
-Hur vet han det? -Trefayne är mycket intuitiv.
Ni kan vara säker på att det han säger är helt rätt.
Så vi är strandsatta här mitt i en klingonsk ockupationsarmé.
Det verkar så. Inga angenäma utsikter.
Du lyckas alltid ta i i underkant. Utsikterna är inte alls angenäma.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 3201.7.
Mr Spock och jag är fast på Organia-
-som ockuperas av styrkor från klingonimperiet.
Organierna har gett oss kläder härifrån så att vi ser ut som dem.
Våra fasrar är borta.
-Tog du dem? -Ja, jag tog dem.
-Jag måste be dig ge tillbaka dem. -Jag kan inte göra det.
Ni kan frestas att ta till våld och det kan vi inte tillåta.
Kommendören ser ut som en organier och mr Spock...
Mr Spock är ett problem. Han ser inte organiansk ut.
En vulcansk handelsman, kanske. Som säljer kevas och trillium.
Ofarlig för klingonerna.
De vet att Vulcan ingår i federationen.
Vulcanska handelsmän är inte ovanliga. Det är en praktisk lösning.
-Ni andra då? -Vi fortsätter som förut.
-Vi har inget att frukta. -Ni har mycket att lära er.
Och om jag känner klingonerna får ni lära er den hårda vägen.
-Är det här styrande rådet? -Jag är Ayelborne, rådsordförande.
-Jag hälsar dig välkommen. -Det gör du säkert.
Jag är Kor, militärguvernör i Organia.
-Vem är du? -Baroner, en ledande medborgare.
Och han har ingen tunga?
-Jag har en tunga. -Bra.
Du får lära dig använda den.
-Var är ditt leende? -Mitt vad då?
Det dumma, idiotiska leende som alla andra verkar ha.
En vulcan.
Har du också en tunga?
Jag heter Spock och säljer kevas och trillium.
Du ser inte ut som en butiksägare.
Ta honom. Vulcanerna är med i federationen. Han kan vara spion.
Han är ingen spion.
Ser man på...
Har vi en bagge bland fåren?
-Något emot att vi tar honom? -Han har inte gjort något.
När det kommer från en organier är det närmast en upprorshandling.
Nåväl.
Så ni hälsar mig välkommen. -Hälsar du mig också välkommen?
Du är här. Det finns inget jag kan göra åt det.
Gediget, ärligt hat.
Mycket uppfriskande.
Sak samma om ni välkomnar mig eller ej. Jag är här och jag stannar.
Ni är nu klingonimperiets undersåtar.
Vi har många regler och föreskrifter. De kommer att anslås.
Brott mot de minsta reglerna bestraffas med döden.
Vi ska lyda era regler.
-Du ogillar det. -Behöver du mitt gillande?
Jag behöver din lydnad.
Inget mer.
Får jag det?
Du verkar ha befälet.
Ja, det har jag.
Jag behöver en kontaktman mellan ockupationsstyrkorna och folket.
Ni ler och ler.
Jag litar inte på män som ler för mycket.
-Du, Baroner, du är rätt man. -Jag? Jag vill inte ha jobbet.
Har jag frågat om du vill ha det?
Vi klingoner har rykte om oss att vara hänsynslösa.
Ni ska se att vi förtjänar det ryktet.
Skulle en klingonsoldat dödas kommer tusen organier att dö.
Jag vill ha ordning. Är det förstått?
Jag försäkrar, vårt folk vill bara ha fred. Vi ska inte bråka med er.
Det är jag säker på att ni inte gör.
För vulcanen till undersökningsrummet.
Följ med mig. Jag ska lära dig dina plikter.
-Och mr Spock? -Är du orolig?
-Han är min vän. -Du väljer dåliga vänner.
Han undersöks. Om han ljuger dör han.
Säger han sanningen så finner han att affärerna har börjat gå dåligt.
Ta honom.
Du tycker inte om att bli knuffad.
Utmärkt.
Du är kanske en man som jag kan jobba med, Baroner.
Följ med mig.
"Hädanefter, inga folksamlingar på mer än tre personer."
"Alla publikationer ska godkännas."
"Områdeskontor upprättas, gisslan utses..."
En rätt lång lista på brott mot staten.
Tycker du inte om dem?
Nå?
Han är vad han påstår sig vara. Vulcansk handelsman vid namn Spock.
Hans främsta huvudbry är hur han ska göra affärer under ockupationen.
-Inget mer? -Det vanliga.
Vissa farhågor om oss. Hjärnan är otroligt disciplinerad.
-Är du säker? -Jag använde styrka 4.
Det räcker för att avslöja alla förespeglingar.
Utmärkt, löjtnant.
Vill du prova vår lilla sanningsfinnare?
Jag förstår den inte.
Det är en hjärnsiktare eller hjärnkniv beroende på vilken styrka man har.
Vi kan spela in varje tanke, varenda liten bit kunskap i en mans hjärna.
Men när så mycket styrka används så töms hjärnan.
Permanent, tyvärr. Det som finns kvar är mer grönsak än person.
-Och du är stolt över det? -Det är ett verktyg, ett vapen.
Lite drastiskt, men mycket effektivt.
-Är du säker på att du mår bra? -Utmärkt, Baroner.
-Det var en intressant upplevelse. -Vulcan, du kan gå.
Men du är en fiendevarelse. Du kommer att kontrolleras hela tiden.
-Om jag måste varna dig... -Det behövs inte, kommendör.
Jag förstår dig...mycket bra.
Gå tillbaka till ditt råd, Baroner. Ni får våra officiella kungörelser.
Fram till dess... Håll ordning på folket.
Det är ditt ansvar.
Annars blir jag dödad?
Det är helt rätt.
Du kommer att dödas.
Hjärnsiktaren kan inte vara så hemsk som de tror.
Den får inte underskattas. Den tränger rätt in i hjärnan.
Vi vulcaner har vissa mentala...
...vissa discipliner som gör att jag kan avskärma mig.
-Utan dem finns inget skydd. -Jag försöker undvika den.
-Ur vägen, organier! -Förlåt. Vi såg er inte.
Håll ögonen öppna, annars sluter jag dem för alltid!
Jag föreslår att vi lägger vår energi på att slutföra vårt uppdrag här.
-Trodde du att jag skulle slå honom? -Ja.
Du har rätt.
-Som sagt, vi har ett jobb att göra. -Vi får ingen hjälp från organierna.
Kanske. Men till slut börjar de hata klingonerna.
Om vi kan visa dem hur man ger igen och fortsätta störa klingonerna.
Muntlig övertalning verkar inte gå.
-Kanske en mer direkt metod. -Exakt vad jag hade i åtanke.
Såg jag något som liknade ett vapenförråd utanför Kors högkvarter?
-Det gjorde du. -Det är dags för rak kommunikation.
-En mycket god idé. -Vi har ont om verktyg.
Klingonerna kommer säkert att ge oss allt vi behöver.
Ett nöje att göra affärer med er, Spock.
Okej hittills.
-Ljudvågsgranat? -Med försenad utlösning.
De här lådorna innehåller sprängmedel. De borde bli ett fint fyrverkeri.
Sex...fem...fyra...tre...
Du hade rätt, mr Spock. Ett mycket fint fyrverkeri.
-Klart vi sprängde det. Med vilje. -Men det var våld.
Ni kan göra motstånd. Var inte får, var vargar.
Hemskt att förstöra.
Historien är full av exempel på lyckat motstånd mot diktaturer.
Vi kan inte förgöra klingonerna, men vi kan binda upp dem.
Förstöra anläggningar och göra Organia värdelöst för dem.
Vår flotta kommer. Tills dess är striden vår.
Vi kan segra.
Kapten, jag bönfaller dig att aldrig göra något sådant igen.
Är du rädd för vedergällning? Betyder friheten så lite för dig?
Så lite du förstår oss.
Jag förstår bara att ni inte vågar resa er och försvara ert folk.
Jag talar om mod, mina herrar. Betyder mod så lite för er?
Du talar om mod.
Uppenbarligen förstår du inte skillnaden mellan mod...
...och dumdristighet.
Det är alltid de tappra som dör.
Soldaterna.
Jag hoppas du ska fortsätta njuta av ditt livs fröjder.
-Du äcklar mig. -Vad ska ni göra med honom?
Det som alltid görs med spioner och sabotörer. Han dödas.
När han fått direkt erfarenhet av vår hjärnskanner.
Ni behöver inte använda er maskin. Jag kan berätta vem han är.
-Det är kapten James T. Kirk. -Ayelborne...
Kapten på USS Enterprise.
En stjärnskeppskapten.
Och hans sekond?
Jag hoppades få möta er i strid, men...
Av något skäl känner han att han måste förgöra dig.
Som du känner att du vill förgöra honom.
Det blir rätt svårt nu. Inte sant, kapten?
Vilket berömvärt folk.
-Förråder ni alltid era vänner? -Jag vill inte att ni skadar honom.
Förlåt, kapten. Det var bäst så. Det kan inte leda till något ont.
Jag är van vid tanken på att dö.
Men jag vill inte dö för sådana som ni.
Jag förstår dig, kapten.
Lås in vulcanen. För kaptenen till mitt kontor.
Vi ska prata-
-innan jag gör det...som måste göras.
-Tar kapten ett glas med mig? -Nej tack.
Jag försäkrar, det är inte drogat.
Med vår hjärnskanner behöver vi inte så primitiva metoder.
-Vad vill ni ha av mig? -Mycket.
Men först vill jag prata, bara prata.
Tror du att jag sitter här och bara pratar med fienden?
Du pratar här och nu, frivilligt-
-eller under vår hjärnskanner.
Faktum är att jag beundrar er flotta mycket. Ett utomordentligt verktyg.
Och jag måste tillstå viss beundran för dig.
Jag vet så klart att du förstörde vårt förråd i natt.
Förstördes något? Inget oviktigt, hoppas jag.
Knappast. Det var viktigt för oss, men allt kan ersättas.
-Ni federalister liknar oss mycket. -Vi är inte alls som ni!
Vi är ett demokratiskt förbund.
Jag menar inte små ideologiska skillnader.
Jag menar att vi liknar varandra som art.
Här är vi på en fårens planet.
Två tigrar, rovdjur, jägare...mördare.
Och det är just det som gör oss stora.
Och ett universum väntar på att erövras.
Det är ett stort universum fullt av folk som inte gillar klingonerna.
Utmärkt. Då kommer det att handla om att pröva varandras vilja och styrka.
Överlevnad måste förtjänas.
Berätta om grupperingen av er stjärnflotta.
Klättra upp i ett träd.
Jag får vad jag vill ha med vår hjärnskanner, men-
-mycket lite av din hjärna blir kvar.
Jag vill inte se dig bli en grönsak.
Din vän vulcanen...
Han verkar kunna blockera vår skanner.
Jag tror jag ska ta reda på varför. Jag ska låta dissekera honom.
Din vän dödad, du en mental grönsak.
Inga angenäma utsikter, kapten.
Men det väntar dig om du inte berättar allt jag vill veta.
Tolv timmar, kapten.
-Det tar längre tid än så. -Längre än så väntar jag inte.
Jag respekterar dig, kapten, men det här är krig.
Ett spel vi klingoner spelar för att vinna.
För honom till cellen med hans vän.
Och bevaka honom noga.
Inte lönt. Det finns ingen väg ut.
Hur mycket av de tolv timmarna har vi kvar?
Sex timmar och 43 minuter, om de är punktliga.
Jag tror att vi kan räkna med det.
Om vi kommer ut härifrån måste vi angripa Kor direkt.
-De här organierna... -De verkar inte förstå.
-Märkligt. -Men vår order gäller.
Vi måste försöka bekämpa den klingonska ockupationen.
Vi får kanske inte chansen. De här väggarna är mycket tjocka.
Och det står vakter längs hela korridoren.
Där är ju herrarna. Jag hoppas att ni mår bra.
-Ska vi gå? -Gå?
Ja, era tillfångatagare tänker utöva våld mot er. Det kan vi inte tillåta.
-Jag kom för att hämta er. -Du överlämnade oss till dem.
-Tror du att jag litar på dig nu? -Har ni något val?
Jag erbjuder er säkerhet.
-Detta är första stället de letar på. -De kommer inte hit, tro mig.
Först överlämna oss, sen få ut oss.
Vad gör du nu? Väntar på att få belöningen?
-Så lite du förstår oss. -Vad hände med vakterna?
-Bry er inte om det. -Vad hände med dem?
Inget hände med dem, kapten. Ingenting alls.
Kommendör!
-Ser du inte att jag är upptagen? -De två fångarna... De är borta.
-Har de rymt? -Det var ingens fel.
Tio poster höll ständigt vakt.
När de öppnade cellen för att ge dem mat så var de inte där.
-Om du ljuger för mig... -Jag svär.
Då så, löjtnant.
Verkställ särskild ockupationsorder 4 omedelbart!
-Är det allt ni kan göra? Le? -Du är fri, kapten.
-Hur blev jag fri och varför? -Jag har också flera frågor.
Er blidhet, er vägran att skydda er.
Vi har redan besvarat den frågan. För oss är våld otänkbart.
Lystring, alla organier. Lystring!
Det här är kommendör Kor. De två federationsfångarna har rymt-
-uppenbarligen med hjälp utifrån.
De ska återlämnas omedelbart.
Så att ni vet att vi menar det vi säger...
...lyssna.
Det är klingonska fasrar. Till dörren. Skydd.
På borggården i mitt högkvarter har 200 organier just dödats.
200 organier.
Om två timmar dör 200 till-
-och 200 till efter det-
-tills de två federationsfångarna överlämnas till oss.
Det här är Kors order.
-Hörde du dem? -Självklart. Men inget har förändrats.
Jaha, mr Spock...
-Det verkar vara upp till oss. -Det verkar så.
Federationen ska få utdelning på sin investering i oss. Vi har två timmar.
-Men bara två. Fler organier dör. -Nej! Inga fler dör på grund av oss.
-Var är fasrarna? -Det kan jag inte säga.
Du har berättat mycket om hur ni hatar våld.
Om du inte säger var fasrarna är får du mer våld än du klarar av!
-Du menar att du hade använt våld? -Det är upp till dig.
Detta är oviktigt. Du kanske ska låta honom få det han vill ha.
Nåväl, men det hjälper er inte.
De är i det där skåpet.
Mina herrar, jag hyser ingen större kärlek för er, er planet, er kultur.
Trots det ska mr Spock och jag gå ut dit och säkerligen dö-
-i ett försök att visa er att det finns saker värda att dö för.
Men ni är bara två mot en armé.
Inser ni inte att det ni tänker göra kommer att vara omöjligt?
Kom, mr Spock, nu går vi.
-Tappra män. -Dåraktiga.
Fast intressanta.
Givetvis kan vi inte tillåta det. Att stoppa dem är väldigt illa.
Vi måste. De kan skada varandra.
-Trefayne? -De inväntar mörkret.
-Och sen? -Ohyggligt. Ofattbart. Brutalt.
Vi väntar.
Kan vi ta de två vakterna? Vad är oddsen för att vi kommer härifrån?
Svårt att säga exakt.
Jag skulle nog säga i runda tal 7 824,7 mot 1.
Svårt att säga exakt? 7 824 mot 1?
7 824,7 mot 1.
Det är en rätt nära approximation.
-Jag vill vara exakt. -Du lyckas bra.
Sätt din faser på "förlama".
-Vi vill ha ledarhunden, inte flocken. -Utmärkt.
-Om situationen kräver det dödar vi. -Det är uppfattat.
Jag tar honom till vänster.
Eld!
Det har börjat.
-Det blir svårt. -Förbered er.
-Inga resultat. -Ingenting?
-Jag förstår dem inte. -De vet väl vad döden är?
De verkar inte oroa sig för någonting.
Illa nog att vara guvernör, men att styra över en skock får...!
-Nåväl, samla ihop 200 till. -Ja, chefen.
Dårar! Måste jag döda dem alla?
Om du inte säger det jag vill veta dödar jag dig nu. Är det förstått?
Ja!
-Är Kor i sitt rum där nere? -Ja.
Gisslan då? Tala!
-Jag ska samla ihop 200 till. -Som ska dödas?
Mr Spock?
Vad är oddset nu?
Mindre än 7 000 mot 1. Otroligt att vi har nått så här långt.
Mindre än 7 000 mot 1? Nåja, det blir bättre.
Stanna där du är, kommendör.
Bra gjort att nå så här långt.
Du ska se att flera av vakterna inte längre är i prima skick.
Så ni är här.
Ni vill säkert veta att en federationsflotta är på väg.
-Vår flotta gör klart att möta dem. -Schack matt, kommendör.
Ska vi vänta och se hur det går innan ni dödar mig?
Jag tänker inte döda dig om jag inte måste.
Sentimentalitet, barmhärtighet. Fredens känslor.
Er svaghet, kapten Kirk. Klingonimperiet kommer att segra.
Medan vi sitter här, avgörs i rymden över oss-
-galaxens öde för de nästa 10 000 åren.
Någonting att dricka? Vi skålar för klingonflottans seger.
Det kan vara överilat. Det finns många möjligheter.
Idag segrar vi.
Om vi någon dag besegras...
Kriget har sina villkor, bra och dåliga.
Vet ni varför vi är så starka? För att vi är en enhet.
Var och en av oss ingår i en större helhet, alltid under övervakning.
Även en befälhavare som jag står alltid under övervakning, kapten.
Om ni lägger märke...
-Ta skydd, Spock! -Tillbaka!
Skjut! Skjut!
-Vad är det? -Extrem hetta.
Vapnen och kropparna.
Vi beklagar att vi måste ingripa-
-men vi kan inte låta er skadas.
-Vad menar du? -Vi måste stoppa ert våld.
Stoppar ni oss? Ni?
Alla våldsverktyg på denna planet-
-håller nu en temperatur på 350 grader.
-De fungerar inte. -Min flotta!
Samma förhållanden råder i båda stjärnflottorna. Det blir inget slag.
-Löjligt! -Jag föreslår att du kontaktar dem.
Du med, kapten. Ditt skepp är nu inom räckhåll för din sambandsapparat.
-Kirk till Enterprise. -Kapten.
Jag kan inte förklara det. Vi närmade oss klingonflottan-
-när alla kontroller på vårt skepp blev för varma för att hålla i.
Vår kraft är borta. Våra faserbanker är döda.
Vänta, Sulu.
Min flotta...den är hjälplös!
Vad har ni gjort?
När jag står här, står jag också på klingonimperiets hemplanet-
-och er federations hemplanet.
Jag ska stoppa detta vansinniga krig.
-Va? -Dumheter.
Det görs i detta nu.
Vad ger dig rätt att stoppa flottan?
Du kan inte ingripa. Det som händer i rymden angår inte dig.
Om inte båda sidor går med på omedelbart vapenstillestånd-
-kommer alla era väpnade styrkor var de än är att immobiliseras.
Vi har skäl att slåss mot klingonerna.
De invaderar vårt territorium, dödar våra medborgare-
-och säger att de ska ta halva galaxen.
Varför inte? Vi är starkare!
Ni har försökt omringa oss och strypa vår handel. Ni har bett om krig!
-Ni krävde ett tillbakadragande! -För att de områdena är våra!
-Och ni tillgriper ni något trick? -Det är inget trick.
Vi har bara gjort slut på ert krig.
Alla era militära styrkor är nu helt förlamade.
Vi tycker att ingripande i andra folks angelägenheter är vidrigt.
Men ni gav oss inget val.
Ni borde stå på vår sida. 200 gisslan dödade!
Ingen har dödats.
Ingen har dött här i otaliga tusentals år.
Ni ljuger! Ni lägger er i saker som inte angår er.
Även om ni har någon kraft som vi inte förstår...
-Men ni får ni inte diktera för oss... -Eller oss!
...hur vi ska sköta våra relationer.
-Vi har rätt... -Att föra krig?
Att döda miljoner oskyldiga? Förstöra livet på hela planeter?
Är det vad ni försvarar?
Ingen vill ha krig.
Men det finns rätta vägar.
Folk har rätt att sköta sina egna affärer.
Till slut hade vi...
Till slut får ni fred, men först efter att miljoner har dött.
Det är sant att i ni och klingonerna i framtiden blir goda vänner.
-Aldrig! -Era känslor är ytterst oförenliga.
Vi vill inte verka ogästvänliga, men ni måste ge er av.
Ja, lämna oss.
Blotta närvaron av varelser som ni är oerhört smärtsamt för oss.
Vad då, "varelser som ni"?
För miljoner år sen var vi humanoider som ni.
Men vi har utvecklats bortom våra kroppars behov.
Det av oss som ni ser är bara skenbilder...
...för er skull.
Kapten, det är ett trick.
Vi kan ordna dem. Jag har en armé.
Fascinerande. Ren energi, ren tanke.
Helt okroppsligt. Inget liv som vi förstår det.
Den här planeten då? Åkrarna, husen, citadellet?
Konventionalisationer, skulle jag tro. Värdelösa för organierna-
-skapade så att besökare som vi får konventionella referenspunkter.
-Men är allt detta möjligt? -Vi har sett det med egna ögon.
Jag vill påstå att organierna står så högt över oss på evolutionsskalan-
-som vi står över amöban.
Jag antar att det avgör kriget.
Uppenbarligen låter inte organierna oss strida.
Det är synd, kapten. Det hade blivit ärorikt.
Maskin till bryggan. Alla maskiner går.
Miljöstyrning.
-Maskinkontrollen. -Miljöstyrningen, ja.
Miljöstyrningen, alla system går.
Du har varit tyst sen vi lämnade Organia.
Jag skäms.
Jag var rasande på organierna som stoppade ett krig jag inte ville ha.
Vi tror att vi är de mäktigaste varelserna i universum.
Det är oroande att upptäcka att vi har fel.
Det tog miljontals år för organierna att utvecklas till det de är.
Inte ens gudarna skapades på en natt.
Vi har ingen anledning att skämmas. Vi besegrade omöjliga odds.
Åh nej, vi besegrade inte oddsen. Vi hade inte en chans.
Organierna sopade golvet med oss.